Översättning: Fredrik Krappman
Synk: stoffinho17
www.SweSUB.nu
-Är du klar? -Nej. Jo! Ta något att äta.
Vi är redan sena.
Kan du hämta en flaska vin?
Om vi blir påkörda kan du mista ett öga.
lnte i dag.
-Hur har dagen varit? -Bra.
Tack.
-Var är vinet? -Jäklar!
Nej, vänta. Hej.
Du ser bra ut, tycker jag.
Jag älskar dig.
-Sarah är inte med. -Vet hon inte om det? Tack ska du ha.
Hej, Barbara! Tack för att vi fick komma.
-Hur länge var ni ihop? -Tre månader.
-Vi tar ett nytt möte på måndag. -Vi ser hur det går i morgon.
-Du gillade säkert inte Sarah heller. -Jo, det sa jag ju.
-Varför är det så jobbigt? -Detjobbiga har inte börjat än.
Joanna!
-Kul att ni kunde komma. - Andy. -Stuart.
-Du har en ny bok på gång, sa Michael. -Det säger han alltid.
-Han har antagligen rätt. -Fastjag vet inte om det?
Jag måste gå. Vi ses snart.
Han kommer att ge mig sparken. Han väntar bara på rätt tillfälle.
-Ska jag rasta Lucy medan ni är borta? -Det vore toppen.
Var är Michael?
Där är han. Kom.
-Joanna! -Jag ska på toa. Jag kommer sedan.
Var har ni varit? Stuart överföll mig när jag pratade med din fru.
Hej!
Det här är min Joanna.
Laura är vår nya formgivare.
Du är visst författare. Jag har tänkt beställa din bok.
-Neal stöter på Cynthia igen. -Det går inte.
-Varför inte? Han är ju snygg. -Varför fick han nej av dig då?
-Hej, Neal. -Gick det inget bra?
-lnte har ni väl gått på yoga? -Har hon berättat det?
-Stöter du på Cynthia igen? -Svartsjuk?
-Vad har Laura för bakgrund? -Stuart värvade henne.
Hon verkar bra. Hon håller på med Munro-projektet.
Självklart.
Kan du hämta lite mer vin åt mig?
-Vill du ha något att dricka? -Vitt vin, tack.
-Följer hon med er till Philadelphia? -Ja.
Och hon var i Los Angeles med Michael?
-Har du rökt? -Tänker du verkligen gnälla för det?
-Vad är det? -lngenting.
Har jag gjort något?
-Hon är söt. -Vem då?
-Det har du aldrig berättat. -Laura?
-Hennes utseende lämnade dig oberörd. -Jag minns inte.
-Du sa inte att hon var i L A med dig. -lnte med mig, vi var där samtidigt.
-Du har inte sagt någonting om henne. -Vad menar du med det?
Trodde du attjag inte skulle märka något i kväll?
-Varför skulle jag tro något? -Du ljuger fruktansvärt illa.
Hon gillar dig, och du gillar henne.
-Var har du fått det ifrån? -Hon var den enda du pratade med.
-Hur många glas vin har du druckit? -Två och någon klunk. Är det ditt svar?
Du vet när jag ber dig att inte dricka mer? Det här är orsaken.
För då blir du så här.
Utan vinet skulle du ligga ännu sämre till.
Elva timmar om dagen, fem-sex dagar i veckan.
-Det blir 60 timmar i veckan med henne. -Vad är detjag ska ha gjort?
Kolla telefonen, e-posten, mina kvitton.
Alla blir inte påkomna.
-Har hon sagt att hon gillar dig? -Jag låter inte samtalet ta den vägen.
Men det har försökt, va? När ni var i Los Angeles.
Du tillbringar många timmar med dem du jobbar med.
Du reser hela tiden i väg och skriver artiklar.
Har jag någonsin gett dig anledning att må så här?
Jag såg nåtjag inte ville se i kväll. Kunde du inte besparat mig det?
-Måste du använda det uttaget? -Måste du bygga en mur av tidningar?
Jag har inte gjort något, och du muckar gräl.
Jag skonar dig.
Det skulle jag göra.
Vad menar du? Vad menar du?
-Ska hon följa med till Philadelphia? -Ja. Hon har sysslat med Munrojobbet.
-Vad är det där för min? -En ledsen min, Michael.
Laura är bara en arbetskamrat.
Jag klandrar dig inte för att du är attraherad. Hon är attraktiv.
Och det är naturligt att vilja ha något nytt.
-Vad klandrar du mig för då? -För att du inte medger det.
Jag gjorde ju precis det.
lnte den minen, Jo.
Du vet vad jag menade.
Du beordrar mig att medge något och sedan slår du ner på mig.
Ska du sova på soffan? Fantastiskt!
Jag har inte gjort något.
Förlåt.
-För vad då? -Jag vet inte. Men jag älskar dig.
-Kom och lägg dig. -Jag vill inte.
-Kom ut i köket. -Mat hjälper inte.
Säg det när du är mätt. Kom nu!
-Har vi tomater? -Nej.
-Hur har dagen varit? -Händelselös. Nej, men...
-Vad då? -Jag kom ihåg attjag är arg på dig.
Danny har friat.
Pia sa ja, förstås. Hon trodde att han tänkte flytta.
-Mamma har ringt. -Jag vet.
Andra veckan i december. Jag har sagtja.
-Kan vi resa via London? -Javisst.
När går ditt tåg? Du borde inte vara uppe så här sent.
Jag sover på tåget. Eller på mötet.
-Vad ska du göra i morgon...i dag? -Avsluta artikeln om accessoarer.
Måste klämma ur mig hundra ord till.
Sedan kan du skriva på boken utan attjag stör.
Förlåt. Jag hade sagt något om henne om det funnits något att säga.
-Hände det något i Los Angeles? -Nej.
-Lovar du? -Jag lovar.
-God äggröra. -Ja...
Är det där apelsinjuicen? Vad är det här för kafé?
Tror du vi gifte oss för tidigt?
Varför kan du inte fundera på det?
För attjag inte måste göra det.
Men nej - vi gifte oss efter fyra år.
Ja, men vi gjorde slut mitt i.
Men det handlar om när, och vi träffades i college.
lnnan vi blev de vi är.
Tror du vår relation är densamma?
Den är bättre.
Hör du hur du låter?
Skulle jag inte veta vad jag säger bara för attjag inte håller med dig?
Du kan inte tycka det. Av vilken anledning?
Söndagskvällen, de senaste helgerna, frukosten i går, middagen i går.
Vi tjafsar inte längre.
Utom möjligen i kväll.
Kom, Jo. Jag fryser.
-Har du packat ner joggingskorna? -Nej. Tack!
-Ska du försöka skriva? -Försöka är ett stort ord.
-Nu måste jag gå. Vi ses. -Hej då.
Hej. Kaffe.
Joanna!
-Alex? Vad gör du här? -Jobbar.
-Otroligt. -Ja, det var ett tag sedan. Hur är det?
Bra, men hur visste du attjag var här?
Jag håller koll på dig.
Det står avsändaradress på julkorten.
-Tänk om jag flyttat? -Det har du inte.
-Hur länge är du i New York? -En dag till. Nu ska jag på möte.
-Har du tid med mig senare? -Javisst.
Då ringer jag.
-Kan du mitt nummer? -Har du bytt?
Då ringer jag.
Vänta...!
Eftersom jag aldrig kunnat sova skulle jag väl bli värsta sjusovaren.
-Jag måste gå på toa. -Okej. - Michael, vänta på Andy.
Jag kan sova var som helst. Jag skulle kunna somna här.
64722.
Hallå? Hallå.
Hallå.
-Vad kan jag stå till tjänst med? -Vi ska checka in. Michael Reed.
Hallå?
Jag fick för mig attjag sett i syne.
Nej, det låter bra.
Okej. Nej, jag kommer dit.
Då ses vi. Hej då.
Vad vacker du är. Du var lika vacker i morse.
Ska vi sätta oss?
-Har jag förändrats? -Nej.
-Jag känner mig äldre. -Du är dig lik.
-Du luktar likadant. -Du också.
Nu ska du ha något att dricka.
Två vodka martini med is, med oliver. Tack.
-Det kan inte bli en sån kväll. -Jag vet.
-Sist vi sågs... -På Claridge's.
-Det var för nästan... -...två år sedan.
Just det. Hur går det på jobbet? Med boken?
-Jag vet inte, men den är klar. -Vad bra! Får jag läsa den?
Visst. Talar du franska?
Okej... Vi börjar tidigt - utmärkt.
Översättningen är nästan färdig.
-Hur är det i Paris? -Hur är det med dig? Med dittjobb?
Jag frilansar. Modeartiklar, mest. Det är bra...okej.
-Var bor du? -Här.
Du vill fortfarande inte prata för länge om dig själv.
-Det här är märkligt. -Att vi tar ett glas?
-Att du är i New York. -Hur så?
-Du hör inte hemma här. -Tack.
Berätta något viktigt.
-Det var för länge sedan vi sågs. -Något personligt.
Det är mycket personligt.
Har du någon flickvän?
Berätta.
Vi är...lyckligt oförlovade.
-Sedan hur länge? -Några månader.
-Det är länge. -"För att vara dig." Avsluta meningen.
Det är roligt att ses.
Gud välsigne martinin.
Ni vill förstås hålla hotellet öppet så länge som möjligt medan vi arbetar.
Det börjar bli viktigt att vara miljövänlig.
Vi funderar på solpaneler, isolerrutor...
Michael har lagt ner mycket tid på det.
Sånt här har faktiskt blivit försäljningsargument.
Det kostar mycket i början, men sedan lönar det sig.
Ni kan göra det på tre månader, sa Stuart.
lnga problem. Börjar vi nästa vecka kan det vara klart i år.
-Ditt val av tidpunkt är helt sjukt. -Ska ni skiljas? Vad är det annars?
Det är möjligt attjag lockar fram dig. Om jag tänker på dig känner du det.
-Har du tänkt på mig? -Det gör jag när det inte går bra.
Vad är det som inte gått bra?
Vi borde gå. Till mitt rum.
Det var ett skämt.
Jag ska äta middag med mannen som köpt förlagetjag är knuten till.
-Följer du med? -Nej. Det är en arbetsmiddag.
-Nej då, vi är gamla bekanta. -Det skulle inte kännas bra.
Jag kan inte lämna återbud. Släpper inte Michael ut dig en enda kväll?
Michael är bortrest.
Jag ska betala notan.
-Har du lust att ta ett glas? -Nej, vi ska upp tidigt i morgon.
-Desto större skäl att slappna av. -Det vore nog inte avslappnande.
Vi borde nog träffas före presentationen.
-Blir en halvtimme lagom? -Ja.
-Hur är utsikten? -Den är fin.
-Tack för middagen. -Vi ses i morgon.
Att konversera är lika arbetsamt som att träna.
-Ska vi ta ett glas? -Nej tack.
-Det var ju inte avslappnande? -lnte med Zach. - Hänger du på?
Okej.
-Du fickju inte mycket sömn i natt. -Det är lugnt. Jogga i morgon bitti då?
-Hur är det med din mamma? -Bättre, tack.
-Hej. -Era vänner sitter i baren.
-Alex! -Hej!
-Hur är det? -Bra. Kul att ses.
Det här är Sandra.
-Truman. - Joanna. -Hur står det till?
-Gud, vad snygg du är! -Tack.
-Att du har en flickvän i New York. -Vi är bara vänner.
Som ligger med varandra?
Det var ett skämt. Okej, jag undrade, men det är för tidigt för såna frågor.
Hon svarar inte, och inte jag heller.
-Men nej. -Tack.
-Var träffades ni? -Varsågod.
Paris. Jag höll på att skriva. En gemensam vän bjöd på middag.
-När var det här? -För ungefär fyra år sedan.
-Vad vill ni ha för vin? -Vi tar brunello igen.
-Vad skriver du? -Artiklar, mest som frilans.
Hon skriver böcker. Hon har redan skrivit en som var mycket bra.
-Fick den inget bra mottagande? -Förlaget marknadsförde den inte.
-Mottagandet hade nog inte blivit bra. -Hon är bara blygsam.
Jag har tio frågor till.
Vill du ha en till?
Om killen i grön tröja går tar jag en till.
Varför det?
När jag var 12-13 år gjorde jag saker beroende på om andra saker hände.
Om mamma bar sin marinblå kjol när hon åkte till jobbet-
-pratade jag inte med någon på bussen. Om hon bar byxor måste jag göra det.
Ville du inte ta ansvar för dina handlingar?
Och nu?
Jag har uppenbarligen ett återfall.
Jag tar gärna en till. Men inte här.
Okej.
Det här med att saker händer mig slumpmässigt, verkar det vettigt?
Ja, därför attjag känner dig.
-Joanna! -Maggie!
-Vad gör du här? -Vi äter middag.
-Var är Michael? -Han är bortrest.
Okej...
-Ring. -Okej.
Smaklig måltid.
-Din bästa vän? -Förlåt attjag inte presenterade er.
Du kom kanske inte ihåg vad vi heter. Så brukar det bli för mig.
-Vem är Michael? -Min man.
Gud, vad gott! Jag visste inte att du tog det här.
Berätta om din fru.
-Varifrån kom det där? -Jag vet inte. Det bara kom.
-Hon är underbar. -Vad gör hon när du är bortrest?
-Detsamma som när jag är hemma. -Vad gör hon i kväll?
Jag vet inte. Jag kom inte fram på telefon.
-Hur länge har ni varit gifta? -l tre år.
Men ni var ihop ett tag tidigare.
Ja, vi träffades på college.
-Ni var unga när ni träffades. -Ja.
Jag måste på toa. Vi ses i baren.
-En skabbig katt betyder otur. -l drömmen... Vems telefon är det?
Det är min. Michael är bortrest, ursäkta.
-Hallå? -Hej. Var är du?
Jag är och tar en bit mat. Hur har dagen varit?
-Är det min eller din telefon? -Det måste vara din. Jag hör dig bra.
-Hur har dagen varit? -Jag har fått lite gjort.
-Det hörs inget vidare. -Nej.
-Är du ute? -På en toa. Men vi är med kunderna.
-Ring i morgon bitti. -Okej.
-Jag älskar dig. -Och jag älskar dig.
Härligt, maten har kommit!
-Hur länge har ni varit gifta? -l tre år. lnga barn.
Jag har aldrig velat ha barn. Det var därför min första fru och jag skildes.
-Pratade ni inte om det innan? -Jo.
Hon trodde nog jag skulle förändras, men folk förändras inte.
På sin höjd varierar vikten och man byter klädstil.
Jag inser attjag inte borde prata om det här...
...men det tänker jag göra. På den där baren i Los Angeles...
Jeff ville sitta bredvid oss så du var tvungen att maka på dig.
Din hand vilade liksom mot mitt ben.
Var det med flit?
Jag fick akta mig för att verkligen låta den vila där.
-lfall du hade flyttat på dig. -Det skulle jag inte ha gjort.
-Jag är gift. -Jag vet.
Det kändes ändå skönt.
-Vad pinsamt! - Tack. -Nej, det är bra.
Poängen var attjag älskar ltalien.
Vi är där ungefär en månad om året.
Var det med dem du åkte till ltalien? Din kusin lånade lägenheten i Paris-
-och du var bortrest med Patrick och hans vänner.
Jag tyckte väl ni var bekanta! Så lustigt...
Om du var gift då?
Jag är inte mycket för hypotetiska frågor...
...men det vore nog ingen skillnad.
-Är du nöjd? -Med vad då?
-Med ditt äktenskap. -Ja.
Mycket.
-Man kan vara frestad ändå. -Jag vet.
Men det förvånar mig att du vet det.
Har du varit med någon annan sedan du gifte dig?
Har du velat det?
Vad händer?
Jag tänker på Joanna.
Ångrar du att du inte gjort det?
Jag skulle ångra det mer om jag gjorde det.
Har du varit otrogen någon gång?
Nej.
lnte nödvändigtvis av princip. Jag har aldrig velat det.
-Alex...jag vet att du vill ha en. -Jag måste ha en.
-Och jag vet att du vill ha en. -Nej, hon vill hålla mig sällskap.
Vill du det? Okej, trevlig kväll då.
Det är en fälla. - Han är sig lik.
-När träffade du Alex senast? -För två år sedan.
-Då känner du inte Helen. -Helen?
Alex flickvän, i Paris.
Vi är inte så bra på att meddela varandra...
...vad som händer dagligen.
Hon är trevlig. De stadgar sig nog inte i brådrasket-
-men Alex lär nog aldrig stadga sig.
Han verkar mera helgjuten på egen hand.
-Var är din man? -l Philadelphia, på affärsresa.
-Vad arbetar han med? -Fastighetsutveckling.
Men det var nog inte det du ville fråga. Kör hårt.
-Jag brukar gå för långt. -Varningen uppfattad.
Känner din man Alex?
-Nej. -Känner han till honom?
-Har jag gått för långt? -Kanske, men det gör inget.
Varför har du inte berättat det?
När man väl känner till nåt sånt går det inte att tänka bort.
Det är alltså "nåt sånt".
-Är du trogen? -Ja.
-Skulle han förlåta dig annars? -Han säger att han inte skulle det.
Hindrar det dig?
Ja, antagligen.
-Hur länge var du och Alex ihop? -Vi var inte ihop, det var mer...
Det var mer från och till.
Ska du berätta om den här kvällen?
Kvällen är inte slut än.
Minns du att sist vi var här så satte vi oss i fel taxi?
-Åk med oss. -Jäklar, Lucy...!
Vår väns hund. Jag lovade att rasta henne.
-Säger du det för att slippa festen? -Nej!
-När var du i New York senast? -För nio månader sedan.
Varför hörde du inte av dig?
Jag var inte ensam.
Jag får inte ut nyckeln!
-Lagar Andy mat? -Nej.
Han har nog aldrig använt den. Men jag gör det, när vi är här.
-Varför skriver du inte? -Det gör jag.
Varför skriver du inte på din bok?
Min förläggare säger attjag måste övervinna mina tvivel.
-Vad tvivlar du på? -Allt.
Varje ord, varje val leder till ett nytt val.
-Jag tvivlar på vartenda ett. -Så var det inte sist.
Första boken lever man med hela livet. Den kommer fram på egen hand.
Sedan kan man skriva vad som helst och man blir väldigt efterklok.
-Tvivel tar kål på det man gör. -Gör det? Jag vet inte.
Världen kan behöva lite mer tvivel. Alltså tvivlar jag.
-Till världens fromma. -Exakt.
Den första boken var bra, Joanna.
Du har nog förstört det här köket för mig nu.
Genom att vara i det. Jag är jämt här och nu har du varit här.
Okej...
-Varför funkade det inte? -Avståndet.
-Folk bor i två städer. -lnte vi. Och så var det tidpunkten.
-Ni hade gjort slut. -För tillfället. Formellt.
Vi blev ihop igen - och hade redan varit ihop länge. Du kom efteråt.
-Valde du honom för att han kom först? -Det gjorde han. Och jag älskar honom.
Jag älskar dig också - och attjag kan säga som det är.
Och så älskar jag trohet och lojalitet...
-Och det här? -Det här?
Det här skulle inte vara det det är på egen hand. Det är bara något-
-för att det rör mig och mitt äktenskap och dig och dina grejer.
Har Andy något att dricka?
-Vad är "mina grejer"? -lngetjag kritiserar. Jag bara...
Vi skulle mista det om vi försökte.
Vi hann bara börja märka att vi inte passade varandra.
-Du ville inte. -Det är fel.
-Jag var i Paris i två månader. -Du klandrar mig för det.
Jag var för trött för att förstå vad din närvaro betydde.
Den borde ha betytt att du ville umgås med mig. Det spelar ingen roll...
Jo, för mig. För det är jag som måste se dig här.
Jag måste gå runt i Andys lägenhet för att få se bilder av dig.
Behövde du mig för att bli säker på Michael?
Nej. Så fungerar det inte.
Jag tror...
Kanske har jag aldrig velat att det här ska förändras.
Allt...
Allt förändras men det här har inte det.
lnte för mig. Det har inte minskat.
Jag såg dig i morse och...
På nätterna när jag inte kan sova...
...spelar jag fortfarande upp dig.
Jag går ut med henne.
Nycklarna.
Dem trodde jag du tog. Merdel
-Är de kvar där uppe? -Ja. Kan vi ringa på hos någon?
Vi kan ringa Caroline, men...
Jäklar...!
Ge hit. Du får den i morgon. Kom nu.
Du ljög inte om hunden.
Kom så letar vi efter Fred.
Hennes mans bäste väns hund.
Var det henne Chris pratade om?
På Philips bröllop, när du gjort slut med Lauren...
...frågade jag vad det var med dig.
Jag tyckte om Lauren, men jag tycker mycket bättre om den här.
Hon är smart, och rolig.
-Hon är ursnygg. -Jag vet.
Och rättskaffens.
Förutom att hon är ute med dig när maken är bortrest. Men hon är gift.
-Jag vet. -Nej, du har aldrig varit gift.
Skit i löftena, men åren går inte att göra ogjorda.
Du kan aldrig sudda ut åren med hennes man.
Så fort du försöker...
...är det här puts väck. Tro mig. Det vore synd.
Ni var säkert ihop i mindre än hundra dagar.
De är de bästa.
Var förnuftig. Låt det vara som det är.
Nu har jag gått i. Din tur.
Jag tänker inte vara ensam om att stå i underkläderna.
-Du ser besvärad ut. -Jag känner mig besvärad.
-Du håller inte igen. -Det är lite sent för det.
Minns du den första kvällen? Brukar du tänka på den?
Ja, det är klart.
Jag ville inte åka hem och du satte mig i en taxi.
Eller när vi träffade fotografen du intervjuade.
Och han var full!
Och du dansade i din rygglösa topp.
Kom...
Kom så går vi.
Har du någonsin blivit bedragen?
Nej.
Det har jag.
Det värsta var sättet jag fick reda på det.
Vi delade fotokonto och jag skulle beställa några bilder.
Då såg jag albumet hon delat med honom.
De umgicks nog en helg eller så.
Bilderna hade jag gärna varit utan. Det var en där de gapskrattade...
-Vad hände? -Vi rök ihop som djur i en månad.
Jag var arg.
Kanske för attjag trodde attjag måste vara det.
Eller för attjag var ledsen.
Men han ville vara med mig och jag med honom.
-Så vad hände? -Vi fortsatte att vara ihop.
Det blev vårt bästa år tillsammans.
Och sedan?
Han dog.
Beklagar.
-Vill du ha något att dricka? -Nej tack.
Hade ni fortfarande varit ihop?
Ja. Absolut.
Och jag hade ändå känt mig dragen till dig.
Vet du vad jag var arg över i morse? Det var fest på Michaelsjobb i går...
...och jag anklagade honom för att känna sig dragen till en kollega.
-Tror du det är något på gång? -Kanske.
Han vill nog det. De är i Philadelphia nu.
Är du orolig?
-Jag blåste nog upp det. -Hur så?
Klockan är två på natten och jag är här med dig!
Tänk att dagar kan arta sig helt oväntat.
Åttio, nittio, tusen dagar passerar utan att det händer något-
-och så plötsligt... "Hej."
-Tänk om jag inte köpt kaffe i morse. -Då hade jag ringt.
-Om jag hade bytt nummer? -Då hade jag hälsat på.
Michael då?
Varför slutade du skicka e-post?
För att det inte räckte.
Vet du hur ofta jag måste avstå från att skriva?
"Hej, Alex. Hur är det? Vad gör du?"
"Ska vi ses - någonstans"-
-"på fredag och äta middag? Prata om vad som hänt sedan sist."
-Du rör vid mig så fort du får lust. -Nej, det gör jag inte.
Jag rör vid dig en bråkdel så ofta som jag skulle vilja.
Varför det?
För attjag tycker om dig.
Jag kan inte...
Jag kan inte göra mer och se honom i ögonen.
Han är bortrest med kvinnan du blev upprörd över.
Michael gör ingenting.
Jag har aldrig berättat om oss.
lnte ens när jag känt behov av att bekänna något.
När är det?
När vi är fulla eller lyckliga...
...eller grälar. Det här slinker aldrig ur mig.
Varför inte? Skulle han bli arg?
Det har han ingen rätt till. Jag avstod från dig.
Hurdan är Helen?
Vi har ett par timmar på oss. Jag vill inte ägna dem åt Helen.
Kom...
Jo...
-Vad är klockan? -Halv sju.
-Laura... -Michael...jag vill inte prata om det.
Snälla Michael...låt bli.
Jag trodde inte att det skulle hända.
lnte ens andra gången?
Det händer så mycketjust nu.
Om jag ändå fått tröttna på dig...!
-Låt mig släppa av dig. -Nej, jag går. Det mår vi bra av.
lnget stort farväl, är du snäll.
Vi ses.
Jag tog nog i för mycket. Jag känner dig och älskar dig.
Hej, Andy. Du måste täcka upp för mig.
-Hej. Är du klar? -Ja. Var är Michael?
Han var tvungen att åka tillbaka till New York.
Han talade in ett meddelande. Stuart behövde honom antagligen.
-Okej. -Vi ses där ute.
Joey...
-Vad gör du hemma? -Vad gör Lucy här?
Vi blev utelåsta från Andys lägenhet. Jag och Lucy.
När då?
l går kväll när jag skulle rasta henne.
-Har du gråtit? -Lite grann.
Varför är du hemma?
Vi blev klara tidigt.
-Presentationen var ju i dag? -Nej. Nej, vi blev klara tidigt.
Jag är ledsen över att vi grälade.
Jag också. Vi pratar inte om det.
Nu äter vi en god lunch och tar en promenad, firar.
Okej.
Vill hon gå ut? Jag kan göra det. - Kom!
-Hur är det? -Bra.
Jag älskar dig.
Översättning: Fredrik Krappman
Synk: stoffinho17
www.SweSUB.nu